1811-ben Horváth József Elek Jagosich Ignác táblabírónál tartózkodott Sárváron, és eljutott hozzá Dukai Takách Judit egy költeménye. Az irodalom iránt érdeklődő ügyvéd verses levelet küldött a tizenhat éves poetrinának, felajánlva barátságát. Hallgasd meg a részletet!
Engem is e' szent tűz ereje lelkesít,
Engem - is Helicon' szent bércze édesít.
Barátném! magamat szerencsésnek tartom,
Ha lantod míveit ajkamon dallhatom...
Judit válasza nemsokára megérkezett, és megindult a két fiatal között a három évig tartó levelezés:
... Kérlek és fogd pártját e gyenge Músának
Magányosságában nyögdel lő Nymphának.
Úgy irigyeimtől tudom, hogy nem félek,
s hív barátnéd leszek, valameddig élek.
Horváth József Eleket elbűvölte a nála tizennégy évvel fiatalabb intelligens lány, akit elhalmozott bókokkal, szerelmi kapcsolat azonban nem alakult ki közöttük.
![Vadász, 1909. 10. o.](batch_10v.jpg)
A fenti két részlet a verses levél, vagy más néven episztola műfajába tartozik. Az irodalmi műfaj jellemzője, hogy meghatározott személynek szól, tartalma didaktikus vagy szubjektív. A verses levelek divatja a magyar irodalomban a 18. század végén kezdődött. Ezek általában lírai jellegű és tartalmú, nehézkes rímelésű, hosszú, szabálytalan, egyetlen verses levélen belül is váltakozó szótagszámú sorokból álló alkotások. Dallamuk nincs, ebben a formában nem élnek a szóhagyományban. Nagyobb részük alkalmi költemény.